1

בתי המשפט 
בית משפט מחוזי תל אביב-יפו	פח 001158/02	
	 	
בפני:	כב' ההרכב:
   כב' השופטת שרה סירוטה ס"נ - אב"ד 
   כב' השופט אברהם טל
   כב' השופט ד"ר עמירם בנימיני
      	תאריך:	05/09/02	

 
 
מדינת ישראל
נגד
מרואן בן חטיב ברגותי
 
נוכחים:	עו"ד דבורה חן מטעם המדינה
	עו"ד שמואלי מטעם הסניגוריה הציבורית.
	הנאשם הובא ע"י הליווי.
 
פרוטוקול
 
כב' הש' סירוטה:	יש סניגור.
עו"ד שמחוני:	גברתי, אני ביקשתי ...
כב' הש' סירוטה:	הבקר קיבלנו איזה בקשה מוזרה.
עו"ד שמחוני:	הבקשה הועברה לסניגוריה ואני התבקשתי לבוא ולייצג את הנאשם לישיבת היום.
הנאשם:	לא מייצג אותי. לא מייצג אותי.
כב' הש' סירוטה:	אדון ברגותי, בא נעשה הסכם. אתה תדבר כשיתנו לך לדבר, בבקשה.
עו"ד שמחוני:	אני שוחחתי עם הנאשם. הנאשם לא מעונין להיות מיוצג על ידי הסניגוריה. נמצאים פה עו"ד שבאו ממשרדו של עו"ד בולוס, שאני לא יודע אם הם מתכוונים לייצג אותו או לא. אני נמצא פה מכח צו של בית משפט ופשוט הנאשם לא מעונין בשירותי.
כב' הש' סירוטה:	תודה רבה, נשמע מה אומר הנאשם בענין הייצוג.
הנאשם:	קודם כל, אני, לא חביב, הילדים שלי. אני אומר רק שלום.
כב' הש' סירוטה:	אני רוצה רק להזהיר. מי שמדבר באולם בית משפט או בפרוזדור, לפי חוק בית משפט אפשר לעצור אותו על אתר. אז בבקשה להתנהג כיאות.
הנאשם:	אני קודם כל אני אומר בצורה ברורה, זה, עם כל הכבוד, לא מייצג אותי. אני מייצגת את עצמי ובישיבה הזאת וגם אני חושב שיש טעות. מי שצריך לשבת פה על ספסל הנאשמים הוא ממשלת ישראל ולא אני. אני חושב שצריך לתקן את המצב הזה.
כב' הש' סירוטה:	אדוני, אני מבקשת ממך משהו. אנחנו לא פה איזה פורום פוליטי. אנחנו מדברים על המשפט.
הנאשם:	אני מנהיג פוליטי, חבר פרלמנט. אני לא נעצרתי על בסיס של אונס אולי גנב או, אני נבחר עם הפלשתיני. העם שלי בחר בי. אני נבחר של העם. אני לוחם למען שלום, אני לוחם למען זכויות ועצמאות למען העם שלי (צועק לעבר הקהל).
כב' הש' סירוטה:	אני מבקשת להוציא את האנשים האלה שדיברו. האנשים שמתווכחים. אדון ברגותי, אתה אל תענה לקהל.
הנאשם:	אני לא עניתי הוא דיבר אלי.
כב' הש' סירוטה:	אתה אל תצהיר הצהרות. אני אנהל את המשפט בלעדיך.
הנאשם:	את נתת לי.
כב' הש' סירוטה:	לא, נתתי לך לדבר על הענין של עו"ד. זה הכל.
הנאשם:	בסדר.
כב' הש' סירוטה:	האנשים שדיברו קודם אני מזהירה אותם, שאם עוד פעם אני אשמע אותם הם ישבו בבית סוהר. ולא משנה לי מי הם.
הנאשם:	הוא לא נותן לי לגמור.
כב' הש' סירוטה:	אתה סיימת. מבחינתי תשב. 
הנאשם:	לא סיימתי.
כב' הש' סירוטה:	אתה סיימת כשאני אומרת ככה. אתה שומע. בבית המשפט, בית המשפט קובע.
הנאשם:	אני לא מכיר בבית המשפט הזה. זה בית משפט מייצג את הכובשים. זה בית משפט של הכובש. אני לא מכיר בבית משפט הזה, עם כל הכבוד. לא ענין אישי. אני אומר, אני חבר פרלמנט פלשתיני. אני נבחר על יד העם שלי, אני מנהיג פוליטי.
כב' הש' סירוטה:	אמרת את זה פעם.
 
הנאשם:	ואני חוזר ואומר.
כב' הש' סירוטה:	טוב, שמעתי, שמעתי.
הנאשם:	אין סמכויות למדינת ישראל, לא לעצור אותי ולא לחקור אותי ולא לשפוט אותי. מי שצריך לשפוט אותו הוא ממשלת ישראל, שהורגים ילדים ורוצחים.
כב' הש' סירוטה:	אדוני, אתה חוזר על עצמך. בשביל זה אמרתי שאתה צריך עו"ד. מפני שאדם זכאי להגנה, לא חשוב מה הוא אומר. הוא זכאי להגנה. אתה לא רוצה הגנה, החוק שלנו מחייב שאדם שנאשם בעבירות חמורות, אנחנו לא יודעים אם עשית או לא, כל זמן שלא הורשעת אתה זכאי, אתה בחזקת זכאי, לכן צריך מישהו מקצועי. אני רוצה לשאול אותך, אם לא תהיה לך חולצה, אתה לא תלבש חולצה שתפר אותה ישראלי.
הנשם:	לא, אני מדבר בצורה,
כב' הש' סירוטה:	אז בסה"כ מדובר שיהיה לך ייצוג משפטי. אם אתה חושב שזה מוסיף לך כבוד שאתה צועק, זה לא מוסיף לך כבוד.
הנאשם:	בסדר. אני לא צועק.
כב' הש' סירוטה:	אתה צועק ומתנהג לא כמו מנהיג. אתה צריך שיהיה לך עו"ד שיטען את הטענות שלך בצורה מכובדת. ואם אתה תתפרע כמו מישהו מהשוק, זה לא מוסיף לך כבוד, עם כל הכבוד לך. כל ההצגה הזאת הבקר לא מתאימה לך.
הנאשם:	אני לא צועק. אני מדבר בצורה נכונה ועל פי החוק. אני מכיר את החוק.
כב' הש' סירוטה:	לא, אדוני מדבר בצורה לא מכובדת. שאלתי אותך שאלה, אתה רוצה ייצוג של עו"ד.
הנאשם:	אני אמרתי לא.
כב' הש' סירוטה:	לדעתי, אתה צריך עו"ד. ואני חייבת, ולפי החוק, להסביר לך את זה.
הנאשם:	אני לא, זה לא מקובל. אני מחליט לא אתם.
כב' הש' סירוטה:	טוב, אתה מחליט אבל אנחנו השופטים. אבל אנחנו צריכים לקרוא לך. תשמע אותי. תשמע אותי.
הנאשם:	בטוח, אתם יכולים לעשות את הכל. אני באתי פה בכח. בשימוש בכח.
כב' הש' סירוטה:	את הטענות האלה אני רואה אותם כטענה משפטית. עכשיו, הפתיחה של המשפט, אני רוצה להסביר לך, כי אין לך עו"ד. החוק אומר שצריך לקרוא את כתב האישום לנאשם ואם יש לו טענות, כמו שיש לאדוני טענות מקדמיות של סמכות, הוא מעלה אותם אחרי שיקראו את כתב האישום. עכשיו, אם יש עו"ד אז הוא קורא את כתב האישום וזה חוסך קצת זמן. אבל כיוון שאין לך עו"ד, אני מחוייבת לקרוא לך את כתב האישום. אני מעבירה את ההקראה עצמה של כתב האישום לגברת חן. 
	אנחנו קובעים, שהואיל והנאשם איננו מעונין בייצוג של עו"ד, אז ובית המשפט מינה לו עו"ד שהוא ויתר על ייצוגו, כתב האישום יוקרא עכשיו.
הנאשם:	אני לא רוצה לשמוע את כתב האישום.
כב' הש' סירוטה:	אדוני, אין לך ברירה. אם היה לך עו"ד היית יכול לא לשמוע. אז אולי תייצג אותו, תמנה אותו לישיבה הזאת ואז נחסוך את ההקראה.
הנאשם:	לא, לא. אני לא רוצה לשמוע. אני לא מכיר לא כתב אישום ולא בסמכויות שלכם. 
כב' הש' סירוטה:	סליחה, יש פה עו"ד שהיה במעצר ממשרד בולוס, הוא בטח קרא לך את כתב האישום.
הנאשם:	לא, לא ראיתי ולא רוצה לראות ולא מתייחס לכתב אישום בכלל. אני לא מתייחס אליו בכלל. זה לא מענין אותי כתב אישום. זה כתב אישום של ממשלה כובשת.
כב' הש' סירוטה:	אני משחררת את הסניגוריה הציבורית, אבל לא בשלב הזה. אתה מישיבה זו משוחרר. אבל אני מנסה, שאולי בהמשך הדרך, תנסו לשכנע אותו שראוי שיהיה לו עו"ד.
עו"ד חן:	גברתי, אני מבקשת להפנות לספרו של כב' השופט קדמי, בעמ' 675 בענין החובה למנות עו"ד.
כב' הש' סירוטה:	גברתי, אל תפני אותי. החוק אומר, ויש פס"ד של באשירי, שבית המשפט צריך למנות, חייב למנות ואנחנו מינינו. אבל, כמו שיש לאדם זכות לייצוג, שזו זכות יסוד, יש לו את אותה זכות להגיד אינני מעונין בהגנה. פס"ד באשירי ניתן בתיק רצח, ע"פ 406/78, באשירי נ' מ"י, פ"ד לד(3), 393. במקרה היה לי ערעור ביום ראשון, ככה לא הייתי יודעת את זה בשאלה זו בדיוק. ואם הנאשם בוחר שלא להיות מיוצג, שם יש פסיקה נוספת. אי אפשר לכפות עליו ייצוג. עכשיו, אנחנו סברנו שיש לו סניגור, כי במעצר הופיע סניגור. זומן הסניגור, לא התייצב. מונה סניגור. האיש אומר שאיננו מעונין. בישיבת הקראה גם לא נגרם עוול אם מקריאים את כתב האישום, זה רק גוזל זמן. בהמשך, לכן אני לא משחררת את הסניגוריה הציבורית, כי בית המשפט אומר באותו פסק דין שצריך לעמוד על הזכויות שלו ולשכנע אותו שזה לטובתו.
	לאור ההצהרות של הנאשם, ספק בעיני אם השכנוע יסייע להסביר לו, אם הסניגוריה תצליח לשכנע אותו. אבל הוא ינסה לקבוע אותו פגישה ולשכנע אותו. בישיבה הזאת ההקראה תקויים. אבל כיוון שהכתב אישום ארוך ואת הכנת אותו, מותר לי להעביר לך את הזכות לקרוא אותו בקול רם.
עו"ד חן:	גברתי, אני רק הייתי מבקשת שאולי, מכיוון שההחלטה של גברתי, בסדר, שהפרוטוקול ידע שמונה סניגור מטעם בית המשפט.
כב' הש' סירוטה:	הפרוטוקול יודע, כי יש בקשה בכתב.
עו"ד חן:	מאה אחוז, בסדר.
	עכשיו, גברתי בישיבה הקודמת הנאשם,
כב' הש' סירוטה:	לא היתה לנו ישיבה קודמת. אנחנו עכשיו בפתיחת המשפט.
עו"ד חן:	השאלה היא, יש פה גם מתורגמנית לערבית. השאלה אם הוא רוצה.
כב' הש' סירוטה:	הגב' אם הוא היה מבקש היה אומר זאת. אני שמעתי את העברית שלו. הזמנו, כי זכותו של כל אדם לתרגום, אם הוא לא מבין. אבל אם הוא מבין אז אין איזה זכות קנוייה.
הנאשם:	כן, אבל צריך תרגום.
כב' הש' סירוטה:	אתה זקוק לתרגום? 
הנאשם:	כן.
כב' הש' סירוטה:	כשתיזקק היא תתרגם לך.
עו"ד חן:	עכשיו, לפני הקראת כתב האישום גברתי, אני אבקש,
כב' הש' סירוטה:	היא לא תתרגם עכשיו. אם יהיה משהו, היא תיכנס איתו למטה ותתרגם לו את זה. את תקראי לו את כתב האישום.
עו"ד חן:	אני מבקשת בזה להגיש רשימת עדי תביעה.
כב' הש' סירוטה:	רשימת עדי התביעה לפני ההקראה איננה טעונה אישור. זוהי בבחינת הודעה של התביעה, שהיא משלימה את רשימת העדים. הנאשם קיבל העתק מכתב האישום? 
עו"ד חן:	גברתי, עד להיום בבוקר בכל המגעים איתו, ייצג אותו עו"ד בולוס שקיבל מספר עותקים.
כב' הש' סירוטה:	בסדר, עוד נייר אחד. בבקשה. תתני לו את זה. כך שיוכל לעקוב אחרי. זה השלב שהגברת מקריאה את כתב האישום. בית המשפט מקריא את כתב האישום, נעזר בגברת חן. קולי צרוד. וזאת בהתאם לסדר הדין הפלילי סעיף 43.
הנאשם:	לא מקבל.
כב' הש' סירוטה:	אתה יכול לצייר על זה.
הנאשם:	אני לא מקבל. תרשי לי לדבר. אפשר.
כב' הש' סירוטה:	לא, רק מסרו לך. אדוני יהיה לו עוד הזדמנות אחר כך להגיב או להגיב לכתב האישום.
הנאשם:	אני לא רוצה לשמוע כתב אישום.
כב' הש' סירוטה:	בסדר, אבל אתה חייב לשמוע. הייתי חוסכת לך את זה אם היה לך עו"ד. החוק אומר.
הנאשם:	אין לי עו"ד. זה לא מייצג אותי. אף אחד, אני מייצג את עצמי.
כב' הש' סירוטה:	אני לא יודעת מה היה לפני ולמה. יש לי כתב אישום. החוק מחייב אותי, בהעדר סניגור, לקרוא אותו. לא איכפת לך שהיא תקרא אותו במקומי? אם זה איכפת לך אז אני אקרא את זה.
הנאשם:	אני לא רוצה לשמוע. אני לא מתייחס אליו. אני לא מכיר בסמכות בית משפט ישראלי לשפוט אותי, לחבר פרלמנט פלשתינאי.
כב' הש' סירוטה:	הגברת תקראי לו. אנחנו נרשום את זה אדוני, זה יהיה בפרוטוקול. אחרי שמקריאים, יש פרוצדורה. זה שהקריאו לך זה עדיין לא אומר שקיבלת את הסמכות.
עו"ד חן:	בסוף ספטמבר 2000 או בסמוך לכך, פרצו אירועים אלימים מטעם גורמים פלשתינאים המכונים בפיהם "אינצתיפאדת אלאקצא" אשר נמשכים עד לעת הזאת (להלן – התקופה הרלבנטית לכתב האישום. 
	אירועים אלימים אלה כוללים פעילות טירור ...
כב' הש' סירוטה:	למה תקראי את כל ההקדמה. ההקדמה היא על חלק כללי. עד סעיף 7 אפשר לדלג. ההקדמה היא כללית, היא לא מתייחסת אליך באופן ישיר, אז אני מדלגת.
הנאשם:	אפשר ללחוץ יד לילדים.
כב' הש' סירוטה:	אדוני, לא באמצע הדיון. אתם הופכים את זה לשוק. 
 
הנאשם:	אני לא ראיתי את הילדים שלי שנה.
כב' הש' סירוטה:	אז הם יבואו לבקר אותך. הם יבואו לבקר אותך בבית הסוהר. תראה, אנחנו יכולים לקרוא את כתב האישום לקירות, אם אתה תמשיך.
הנאשם:	אני לא רוצה לשמוע.
כב' הש' סירוטה:	אני דילגתי על הסעיפים הכלליים. 
הנאשם:	אני לא רוצה לשמוע, לא מתייחס לבית משפט הזה. לא מכיר בסמכויותו לשפוט את חבר פרלמנט פלשתינאי. זו בושה למדינת ישראל שתשפוט חבר פרלמנט פלשתיני, שנבחר על יד העם שלו.
כב' הש' סירוטה:	אמרתי לך לשבת. מה זה אתה כל פעם, כל 10 דקות יש לך איזה יציאה עם אותו דבר. לא מחדש כלום.
הנאשם:	לא, לא נותנים לי לדבר. אם אתם לא רוצים שאני אדבר, בסדר.
כב' הש' סירוטה:	יגיע תורך לדבר. אל תיגע בו, אל תיגע בו אני אסתדר איתו.
הנאשם:	שירביץ לי, מה זה. אני רציתי לדבר. אתם לא נותנים לי לדבר. 
כב' הש' סירוטה:	לא עכשיו, תשמע את כתב האישום. אחר כך תדבר. יהיה לך מה להגיד אז תגיד. תקראי מסעיף 8. אם ימשיכו להרעיש אנחנו נעשה את זה בדלתיים סגורות, וכולם יצאו החוצה. כולם. כולל הילדים שלך. זה ייעשה בדלתיים סגורות.
עו"ד חן:	לנאשם, שהנהיג, ניהל והפעיל את פעולות הטירור, היתה מודעות לפעילותם של מפקדי השטח ופעילי הטרור שכפופים להם, והוא עודכן בנוגע לפעילותם, הן במישרין והן בעקיפין, כגון במקרה של הפיגוע במסעדה "סי פוד מרקט".
	מפה ואילך מפורטים האירועים של הפיגוע במסעדת סי פוד מרקט. שם,  מחבל בשם חסונה הגיע למקום כשהוא חמוש ברובה 16M, ירה לעבר היושבים במסעדה, וכתוצאה מכך נהרג רס"ר סלים בריכאת ועוד שניים מיושבי המסעדה.  וכמו כן, יוסף הבי ז"ל ואליהו דהן ז"ל וכמו כן נפצעו ונפגעו אנשים רבים.
	חסונה גוייס לביצוע הפיגוע על ידי נאסר עוויס, שבאותה תקופה נמנה על מפקדי השטח הבכירים והמרכזיים.
                      עוויס קשר קשר יחד עם אחמד ברגותי,  מוחמד טיטי ופעילים נוספים, לבצע את הפיגוע, שמטרתו היתה לגרום למותם של ישראלים רבים והנאשם היה מודע לכך. לשם קידומו של הקשר הם ציידו את חסונה בנשק, צילמו אותו בקלטת וידאו "כמחבל מתאבד" וביצעו את כל הפעילות הלוגיסטית הנדרשת לכך.
	בתאריך הנ"ל, לפני ביצוע הפיגוע הובל חסונה על ידי הפעילים ובעת שחסונה ומוביליו היו בדרכם לביצוע הפיגוע, הודיע על כך אחמד לנאשם. הנאשם אישר את ביצוע הפיגוע, אך ביקש שלא יבוצע בתוך ישראל אלא בתחומי איו"ש. 
	זמן קצר לאחר ביצוע הפיגוע, בשעה 3 לפנות בוקר התקשר אחמד לנאשם ודיווח לו שהפיגוע בוצע, כפי שפורט לעיל, וענין זה משודר בטלויזיה. הנאשם השיב לאחמד כי הוא צופה בטלויזיה ויודע אודות ביצוע הפיגוע. הנאשם ביקש שנאסר עוויס יוועץ בו לפני הוצאת כרוז בו נטל הארגון הטרוריסטי אחריות על ביצוע הפיגוע.
	הנאשם ומפקדי השטח עסקו בגיוס פעילים לארגונים הטרוריסטים. בנוסף, הם הפעילו, שידלו ועודדו את פעילי הטירור,  לרבות אלה שגוייסו על ידם בתקופה הרלבנטית לבצע פעולות טירור. הם דאגו לכל הארגון הלוגיסטי הדרוש לביצוע פעולות אלה.
	במסגרת זו, בחודש מאי 2001 פנה איסמעיל רדאידה אל הנאשם וביקש להתגייס לבצע פעילות טירור. הנאשם אמר לו כי הוא מוכן לספק לו אמל"ח לצורך ביצוע פיגוע ירי נגד חיילים ומתנחלים. מיד לאחר מכן הנאשם היפנה את עיסמעיל למהנד אבו חלאווה, שכאמור לעיל נמנה על מפקדי השטח, וזאת ביודעין כי הלה אחראי לחוליה של פעילים אשר מבצעת פיגועים נגד מטרות ישראליות.
	למחרת היום מסר מוהנד אבו חלאווה לעיסמעיל 2 רובי קלצ'ניקוב עם מחסניות מלאות כדורים. בתאריך 12.6.01 איסמעיל, ביחד עם אדם נוסף ארבו למכוניות לכביש המוביל מירושלים למעלה אדומים. בשעה 22.40 ירו איסמעיל צרור של 13 כדורים מרובה קלצ'ניקוב, וגרם בכוונה תחילה למותו של נזיר יווני אורתודוכסי.
	זמן מה לאחר מכן קיבל איסמעיל כלי נשק נוספים ממהנד אבו חלאווה ותכנן לבצע באמצעותם פיגועי ירי באוניברסיטה העברית בהר הצופים.
	בסמוך לאחר רצח הנזיר, מהנד ואנשים נוספים הכפופים לו, דיווחו לנאשם כי פעולת טירור זו בוצעה על ידי איסמעיל אותו היפנה הנאשם למוהנד.
	הנאשם היה שותף להכשרת פעילי הטירור על ידי מימון וארגון מסגרות אימון לפעילים שהיו חברי הארגונים הטרוריסטים, וכן לפעילים שגוייסו באותה עת, כל זאת לצורך פעילות טירור.
	במסגרת האימונים האלה עברו אימונים להפעלת נשק, אימוני כושר וכו'.
	הנאשם גייס סכום מיאסר ערפאת של כ- 20,000 דולר, אותו מסר לנאצר אבו חמיד, שנמנה על מפקדי השטח לצורך מימון וארגון מסגרת אימונים לפעילים כנ"ל.
	הנאשם נטל חלק בפעילות זו, ביקר פעילי הטירור שגוייסו והשתתפו באימונים ובהזדמנויות שונות היה חלק.  
	הנאשם פעל להשגת כלי נשק ואמצעים לחימה שונים, לרבות רובי סער, חגורות נפץ, מרגמה, רימוני יד ועוד לצורך ביצוע פעולות טירור.
	הנאשם מינה את אחמד ברגותי לאחד הגורמים המרכזיים שהיו אחראים על קניית הנשק, ואף הסתייע במפקדי השטח לצורך ביצוע משימות אלה. בין השאר מימן הנאשם רכישת נשק שסופק על ידי אחמד לזיאד חמודה, פעיל שהיה שותף, בין היתר, לרצח שני חיילי צה"ל במשטרת רמאללה. זיאד חמודה יחד עם פעילים נוספים ביצעו בנשק זה מספרי פיגועי ירי לכיוון הישוב פסגות.
	כמו כן מימן הנאשם רכישת מרגמה עבור נאצר אבו חמיד, שביצע בה ניסוי ירי אשר נכשל.
	הנאשם ריכז פעילות עניפה למימון רכישת אמל"ח ממקומות שונים. במסגרת זו היו מפנים אליו מפקדי השטח ופעילי הטירור בקשות בעל פה ובכתב למימון רכישות אלו. הנאשם נקט בשורה של פעולות להשגת המימון, כאשר הוא היה מפנה את המכתבים, בדרך כלל, ליאסר ערפאת והוא קיבל בצירוף המלצתו.
	אחד האירועים הממחישים פעילות זו היא פנייתו של ג'האד ג'עראה, אחד הפעילים לנאשם. בבקשה למימון פעילות שמטרתה ביצוע פיגוע. הנאשם היפנה את ג'עראה לאחמד אשר דיווח לנאשם כי בכוונתו של זה לבצע פיגוע בירושלים. הנאשם אישר את ביצוע הפיגוע, אך ביקש שהפיגוע לא יבוצע בתחום ישראל.
	בתאריך 26.3.02 יצאו פעילים שקשרו קשר עם ג'עראה לביצוע פיגוע בסמוך לקניון  מלחה בירושלים, זאת במטרה לגרום בכוונה תחילה למותם של ישראלים.
	הפיגוע לא יצא לפועל, מכיוון שהפעילים האלה נלכדו על ידי כוחות צה"ל.
	הנאשם שלט במפקדי השטח ופעילי הטירור,  בין השאר על ידי מימון כספי של הצרכים השונים של גורמים אלה, ובכלל זה אמצעי קיום ותמיכה כלכלית.
	במסגרת זו הפעילים היו מפנים אליו בקשות והוא נתן עדיפות לבקשות סיוע של פעילים שביצעו פעולות טירור נגד ישראל, לרבות כאלה שהוכרזו מבוקשים או נפגעו במהלך ביצוע פעולות אלה.
	בחלק מהמקרים הורה הנאשם לאנשי הכספים שעבדו עימו, ביניהם עלי ברגותי, אלו בקשות לאשר וכן את היקפי הסכומים שיש לשלם. במקרים אחרים, העביר את הבקשות דלעיל בצירוף המלצותיו ליאסר ערפאת, אשר החליט אם לאשר את הבקשות ואת היקף הסכומים.
	בנוסף טיפל הנאשם בבקשות לקידום פעילים במסגרת ההיררכית של הארגונים הטירוריסטים, וכן בבקשות לשיבוץ פעילים למשרות הבכירות במנגנונים שמומנו על ידי יאסר ערפאת.
	במתן התמיכה הכלכלית לפעילים וקידומם בהתאם לסדרי העדיפויות שפורטו לעיל, הנאשם שידל, עודד ואיפשר לפעילים להתמסר באופן בלעדי לביצוע פעולות הטירור, כשהם משוחררים מעול פרנסת בני משפחתם, ובכך גרם להגברת פעולות הטירור נגד ישראל.
	הנאשם הביא להגברת המוטיבציה והנכונות של פעילי ארגוני הטירור לביצוע פעולות הטירור נגד ישראל, על ידי שידולם ועידודם בנאומי הסתר באמצעי התקשרות השונים, בכינוסים, וכן על ידי הפצת כרוזי הסתה.
	בנאומים אלה ובכרוזים הוא הילל ושיבח את כל אותם גורמים שעסקו בפעילות טירור נגד מטרות ישראליות, תוך הענקת "מעמד קדושים" לאותם פעילים שנפגעו במהלך פעילותם.
	בתגובה למאמצי כוחות הבטחון של ישראל למיגור פעולות הטירור, הכריז הנאשם כי פעילי הארגונים הטירוריסטים שכונו על ידו "הגיבורים" יצליחו לפרוץ לערים הישראליות ולהנחית מכה אחר מכה. זאת לצורך ערעור תחושת הבטחון של תושבי ישראל. הנאשם גם עמד בראשם של תהלוכות המוניות בהן השתתפו פעילי הארגון הטירוריסטים, כשחלקם חמושים.
	על ידי הפעולות האלה, גרם הנאשם להגברת הנכונות של אנשים רבים להתגייס לארגונים הטרוריסטים והצליח לעודד ולשדל את מפקדי השטח והפעילים לבצע פעולות טירור.
	אחד האירועים המאפיינים פעילות זו התרחשה בבית אבל שפתח הנאשם לאחר מותו של ראא'ד כרמי ב- 14.1.02. במהלך ההתכנסות באותו בית אבל קרא הנאשם, לאחמד ברגותי ולנוכחים אחרים לנקום את מותו של ראא' כרמי. בסמוך לאחר מכן אחמד פעל לבצע את הוראתו של הנאשם. הוא סיפק נשק לאחמד מוצלח ואנשים נוספים שהם בתאריך 15.1.02 ארבו למכונית שנסעה בכביש 443 ובסמוך לתחנת דלק שבגבעת זאב, התקרבו למכונית שהיו בה שתי נשים, הם שוחחו איתן בכדי לוודא שהן ישראליות ולאחר מכן ירו בהן והרגו למוות את יואלה חן ז"ל ואת חברתה שהיתה באוטו פצעו קשות.
	מיד לאחר הפיגוע דיווח אחמד לנאשם על הרצח שבוצע כפיגוע נקמה בהתאם לדרישתו של הנאשם.
	הנאשם, שעמד בראש הארגונים הטרוריסטים באיו"ש,  במעשיו הנ"ל, הנהיג, הפעיל, סייעף שידל והשתתף בפעולות טירור שבוצעו על ידי מפקדי השטח ופעילי הטרור שהיו כפופים להם, כמפורט בנספח לכתב האישום, ובכך גרם בכוונה תחילה למותם של מאות ישראלים, כל זאת בתקופה הרלבנטית לכתב האישום.
	הנאשם שעמד בראש הארגונים הטירוריסטים באיו"ש, במעשים הנ"ל הנהיג, הפעיל, סייע, שידל והשתתף בפעולות טירור שבוצעו על ידי מפקדי השטח ופעילי הטירור שהיו כפופים להם, כמפורט בכתב האישום, ובכך ניסה שלא כדין לגרום למותם בכוונה תחילה של מאות ישראלים.
כב' הש' סירוטה:	בנספח יש פירוט של כל הפיגועים.
עו"ד חן:	פיגועים שנחקרו. יש פיגועים רבים שלא נחקרו, מכיוון ש,
כב' הש' סירוטה:	אני מבינה שהנאשם יש לו טענה מקדמית של חוסר סמכות. אדון ברגותי, אתה טענת את זה כבר לפני שהקריאו. יש לך טענה שאין לבית המשפט סמכות.
הנאשם:	נכון.
כב' הש' סירוטה:	שהביאו אותך שלא מרצונך.
הנאשם:	נכון, בכח.
כב' הש' סירוטה:	אני מבינה שטיעון כזה רצוי שתיעזר גם בעו"ד שיעבה את הטיעון. אני לא אבקש ממנו היום להשיב על זה ולא ניתן לו החלטה היום. אנחנו נדחה את זה כדי שתשקול, אם בכל זאת, יכול להיות שתסכים שעו"ד בשמך יגיש מכתב, כי ממילא אני הבנתי שיש לך עוד טיעון ושמה הטענות האלה עלו. אנחנו לא נבקש ממך היום תגובה לכתב האישום. אנחנו לא מבקשים תגובה. יש לך טענות שאין לנו בכלל סמכות. אחרי שנשמע את הטענות האלה, והגברת תענה, נצטרך להחליט בשאלת הסמכות. שוב אני שואלת אותך, אם לא כדאי שאת הטענות האלה שהעלית אותן בקצרה, ילווה טיעון משפטי יותר מעמיק.
הנאשם:	כן, בסדר.
כב' הש' סירוטה:	אז תשקול את זה. אני לא מבקשת שתגיד היום. אנחנו רושמים בפרוטוקול, שיש לך טענה של סמכות, שהובאת שלא מרצונך לכאן. עוד משהו. ושאתה חבר פרלמנט של העם שלך ואתה חושב שאין לנו סמכות לדון אותך. זה שלוש הנקודות המרכזיות. יכול להיות שיש להם פסיקה, אני לא יודעת. רצוי. זה לא מקצועי שאתה תטען את זה לבד. 
הנאשם:	בסדר, אני בשבילי אני חוזר ואומר, הדברים שאני אמרתי כשעצרו אותי, אחרי 4 ימים, בפני בית המשפט, אני אמרתי את דברי האלה: אני מנהיג פוליטי פלשתינאי, אני חבר במועצה המרכזית הפלשתינית של אש"פ וגם חבר במועצה המחוקקת הפלשתינית, חבר הפרלמנט הפלשתיני, שנבחר על יד העם שלו. ואין סמכויות, עפ"י החוק הבינלאומי, למדינת ישראל לא לחטוף אותי ולא לעצור אותי ולא לחקור אותי ולא לשפוט אותי. זה עבירה חמורה לחוק הבינלאומי וגם יש לי לגיטימציה להתנגדות לכיבוש הישראלי וגם אני השתתפתי תוך עשרה שנים, וזה ידוע לכולם, בתהליך ויש הסכמים בין אש"פ לבין ממשלת ישראל, על פיהם יש חסינות לחברי המועצה המחוקקת הפלשתינית.
	מי שצריך להעניש אותו הוא הכובש לא הנכבש. מי שצריך להעניש אותו הוא אלה שהורגים ילדים ונשים וכל הדברים האלה. אני חושב שהקורבנות משני העמים, משני העמים, הם קורבנות מהכיבוש הישראלי וממדיניות הכיבוש ולממשלות של ישראל. אני יש לי כתב אישום, אם תרשה לי דקה אחת. יש לי כתב אישום, נגד ממשלת ישראל.
כב' הש' סירוטה:	זה לא תביעה אזרחית. כרגע זה כתב האישום.
הנאשם:	יש לי כתב אישום.
כב' הש' סירוטה:	אז תגיש אותו.

הנאשם:	ואני בישיבה הבאה רוצה לקרוא אותו, כתב אישום ארוך נגד ממשלת ישראל. אני מאשים את ממשלת ישראל.
כב' הש' סירוטה:	טוב. אדון ברגותי, אמרתי לך שהישיבה הזאת אנחנו רשמנו לפנינו שיש לך טענות. בכל זאת תתייעץ. אתה מדבר על החוק הבינלאומי, אתה מדבר על היותך חבר פרלמנט, על ההסכמים.
הנאשם:	נכון, אני לא איש פלילי. אני איש פוליטי ואני,
כב' הש' סירוטה:	אדוני, אף אחד הוא לא פלילי. כל אחד נולד אדם נהדר. ואחר כך שהוא עושה משהו אז הוא נכנס לפלילי.
הנאשם:	אני לא רוצה להתייחס לכתב אישום, משום שאני לא מתייחס לבית המשפט.
כב' הש' סירוטה:	תודה רבה. האם את רוצה לענות היום או שאת מקבלת את הצעת בית המשפט.
עו"ד חן:	וודאי.
הנאשם:	אבל זה תהליך של כיבוש.
עו"ד חן:	אני הייתי מציעה שנדחה את זה לתזכורת.
כב' הש' סירוטה:	לא תזכורת.
עו"ד חן:	מכיוון שסה"כ הוא מעלה פה שורה של טענות. אולי הוא לא מודע להליכים של בית משפט שטענות גם צריכים להציג לבית המשפט. ומי שטוען להסכם כזה או אחר, צריך להביא אותו.
כב' הש' סירוטה:	נכון, אני אמרתי שהוא צריך עזרה. גברתי את טועה בדבר אחד. אם יש הסכם שיש לו פרסום בזמנו זה אושרר.
עו"ד חן:	הוא לא אומר על איזה הסכם. הוא מדבר בעלמא. לכן אני סבורה,
כב' הש' סירוטה:	שהוא זקוק לסניגור, נכון.
עו"ד חן:	זה ברור. עכשיו, זה טענות משפטיות. אם הוא רוצה שיתייחסו אליו ברצינות, כדאי שהוא,
כב' הש' סירוטה:	לא, יש לו טענות עובדתיות ומשפטיות ביחד. 
עו"ד חן:	עובדתיות ומשפטיות. עכשיו, טענות עובדתיות הוא צריך להגיש בעניינם מסמכים לבית משפט.
הנאשם:	בסדר, אני מוכן.
כב' הש' סירוטה:	איזה מסמכים, שהוא בא הנה. את אומרת שהוא ... להישפט פה.
עו"ד חן:	לא, אבל הוא טוען שיש הסכמים שכתוב בהם שיש לו חסינות. הוא צריך להציג את זה.
הנאשם:	יש הסכם בין ממשלת ישראל.
כב' הש' סירוטה:	יש הסכם שאושרר בזמנו.
עו"ד חן:	אז הוא צריך להציג ולהגיד לאיזה סעיף הוא מתכוון.
כב' הש' סירוטה:	זה לא כל כך בעיה. הבעיה באמת שהוא זקוק למישהו שידריך אותו. אני חושבת שגם בסניגוריה ציבורית, אדוני, אני מאד מעריכה אותך,
הנאשם:	אני אין לי צורך שמישהו ידריך אותי. אין לי.
כב' הש' סירוטה:	יכול להיות.
הנאשם:	אני רק אדבר בענין אחד – הסמכויות. אני לא מתייחס לכתב אישום ולא להיכנס לו. 
כב' הש' סירוטה:	תגיד לי, איך אתה עומד פה אם לא היה כתב אישום. אתה במסגרת כתב האישום טוען.
הנאשם:	לא, אני לא מדבר על כתב האישום. אני מדבר, וגם העו"ד שלי יעזור לי בישיבה הבאה על ענין אחד, ענין הסמכויות. אבל ענין כתב אישום, אני לא מכיר בו, לא מכיר בבית המשפט.
כב' הש' סירוטה:	אז התקדמנו. אדון ברגותי זה מה שהצעתי לך מהתחלה. שעו"ד יעזור לך. אז אתה לא זקוק לסניגוריה הציבורית לישיבה הבאה.
הנאשם:	בטח לא. בטח לא. מאה אחוז לא.
כב' הש' סירוטה:	הבעיה שלך זה לא כספית להשיג סניגור אלא עקרונית. אתה באופן עקרוני לא רצית עו"ד, לא שאין  לך אפשרות.
הנאשם:	נכון, בטח. מה יעשה העו"ד. זה בית משפט של צבא, זה בית משפט של כיבוש. אתם מייצגים את הכיבוש הישראלי ובאים להגן על הכיבוש. לא מתייחסים לנכבש שהוא תחת הכיבוש. לא מתייחסים לסבל ולעוני של עם שלם.  הממשלה שלכם,
כב' הש' סירוטה:	אדוני אני לא ממשלה.
הנאשם:	מנהלת, אתם מנצגים את הממשלה. הממשלה שלכם מנהלת מלחמת השמדת עם. העם הפלשתיני משמידים אותו אתם עכשיו. יש מלחמת השמדת עם נגד העם הפלשתיני. ואני לוחם למען חירות ועצמאות ושלום בין שני עמים, על בסיס שתי מדינות לשני עדים. העמדה הפוליטית שלי ברורה, ואני משתייך למחנה הזה.
כב' הש' סירוטה:	אדוני, אני לא יודע מה אתה עשית. אבל מי שלוחם לא הופך אנשים לפצצות והורג ילדים.
הנאשם:	זה לא כאן, אני לא רוצה להיכנס לדברים כאלה. 
כב' הש' סירוטה:	אתה נכנס.
הנאשם:	מי מחסל את האנשים ברחובות.
עו"ד שמחוני:	גברתי אני רוצה לציין.
הנאשם:	לא, אתה לא מייצג אותי.
כב' הש' סירוטה:	אתה תגיש בקשה בכתב.
עו"ד שמחוני:	גברתי,
הנאשם:	לא, אתה לא מייצג אותי, תרשה לי, אתה לא יכול לדבר.
כב' הש' סירוטה:	אתה לא יכול לדבר. אתה משוחרר. אבל לא הסניגוריה הציבורית, אותך באופן אישי אני משחררת ולא את הסניגוריה הציבורית. כי הם היו צריכים למנות מישהו שדובר ערבית, אולי הם לא הספיקו. אז אדוני באופן אישי משוחרר.
עו"ד שמחוני:	תודה.
כב' הש' סירוטה:	שישקלו מינוי עו"ד דובר ערבית והוא יבוא בדברים.
עו"ד שמחוני:	זה לא ענין של שפה. זו בעיה אחרת.
כב' הש' סירוטה:	לא יודעת, שפה של מנטליות.
	יש אפשרות לקבוע את זה ל- 3.10, מתאים לך.
עו"ד חן:	הבעיה היא שבשעה 12.30 יש לנו את הדיון אצל השופט גורפינקל באותו תאריך.
כב' הש' סירוטה:	אני לא יודעת כמה זמן זה ימשך.
עו"ד חן:	אולי נעשה את זה או קודם או אחר כך.
כב' הש' סירוטה:	נעשה את זה אחר כך. גם אם זה יצא אחה"צ. באיזה שעה את אומרת שם.
עו"ד חן:	שם זה ב- 12.30.
כב' הש' סירוטה:	אז זה יהיה ב- 14.00 אצלנו. אם תקדימו, אנחנו פה.
עו"ד חן:	עכשיו, אני הייתי מבקשת לדעת. אם הוא יבוא מיוצג.
כב' הש' סירוטה:	מה את רוצה, שאני אהיה ברוח הנבואה. הוא אמר לך שהוא ייעזר בעו"ד לטענות המקדמיות ורצוי שיעלה אותם על הכתב.
עו"ד חן:	אז אני מבקשת שלא להשיב באותו יום.
כב' הש' סירוטה:	את לא יכולה להתכונן מראש? הרי שמעת את ה,
עו"ד חן:	אני לא יודעת מה הוא הולך לטעון.
הנאשם:	יש לי כתב אישום נגד ממשלת ישראל.
כב' הש' סירוטה:	אנחנו מבקשים להיות מוכנים. תימצתנו את הטענות.

הישיבה נעולה